Tekstityksen tuottanut ..:
Suomennos: urponeiti, Modzuk, _camel_, Noseless kahviholisti, Sisazka, horge, janeski, TheUncle
Oikoluku: TheUncle
Missä olet? Tule esiin.
Tule esiin!
Löydän sinut kohta.
Missä olet, senkin vintiö? Löydän sinut kohta.
Missä pieni syntymäpäiväsankarini on?
Ahmin hänet suihini, kun löydän hänet.
Syön sinut kohta.
Fergus! Ei aseita pöydälle.
Saanko ampua yhden nuolen? Saanhan?
Et sillä. Miksi et ammu omallasi?
Hyvää syntymäpäivää, pieni kultaseni.
Juuri noin. Vedä oikein kunnolla taakse ihan poskesi vierestä.
Pidä molemmat silmät avoimena... Ja vapauta!
- Ohi meni. - Käy sitten hakemassa se takaisin.
Jousi? Hän on tyttö, Fergus.
Virvatuli!
Ne ovat sittenkin oikeita.
Merida! Tule jo, kultaseni!
- Lähdemme nyt. - Näin virvatulen.
- Näin tulen. - Tulen?
Tiedätkö, sanotaan että niiden johtaja vie sinut kohtalosi luokse.
Tai nuoli! Tulkaa, lähdetään -
ennen kuin näemme tanssivan mörön tai jättiläisen seilaavan sinikellolla...
- Isäsi ei usko taikaan. - Hänen pitäisi, koska se on totta.
Mor'du! Elinor, juokse!
Anna tulla!
Eräät sanovat, että kohtalomme on sidoksissa maahan.
Yhtä suurelta osin, kuin olemme osa sitä.
Toiset sanovat, että kohtalo on sidottu meihin kuin vaate.
Että yhden kohtalo kietoutuu yhteen useiden muiden kanssa.
Se on asia jota etsimme, tai taistelemme muuttaaksemme.
Jotkut eivät löydä sitä koskaan.
Mutta on eräitä, joita on opastettu.
Tarinasta, kuinka isäni menetti jalkansa Mor'du:lle, tuli legenda.
Minusta tuli sisko kolmelle uudelle veljelle. Prinsseille: Hamishille, Hubertille ja Harrisille.
Pikemminkin pienille paholaisille. He selviäisivät vaikka murhasta.
Minä en koskaan selviä mistään.
Minä olen prinsessa.
Olen esimerkki.
Minulla on tehtäviä, velvollisuuksia, minulta odotetaan paljon...
Koko elämäni on valmiiksi suunniteltu. Odotan päivää, jolloin minusta tulee äitini.
Hän on vastuussa jokaisesta päivästäni.
Hei Robin, iloinen Robin, sinun pitäisi tuntea minut...
- Elävämmin! - Sinun pitäisi tuntea minut!
Lausu kunnolla. Sinut on ymmärrettävä kaikkialta huoneesta, tai tämä on turhaa.
- Tämä on turhaa. - Kuulin tuon.
- Aloitetaan alusta. - Prinsessan täytyy tuntea valtakuntansa.
Täällä ei saa piirrellä.
Se on C, kultaseni.
Prinsessat eivät hörötä!
Ei ahmi. Herää aikaisin.
On myötätuntoinen. Rauhallinen. Varovainen. Puhdas.
Ja kaiken lisäksi prinsessa tavoittelee...
Täydellisyyttä!
Mutta aina silloin tällöin on päivä -
jolloin minun ei tarvitse olla prinsessa.
Ei oppitunteja, ei odotuksia. Päivä jolloin voi tapahtua mitä tahansa.
Päivä, jolloin voin muuttaa kohtaloani.
Minulla on nälkä. Niin taitaa olla sinullakin, vai?
Kauraa sitten.
Ja sitten, kuin tyhjästä, isoin karhu jonka olen koskaan nähnyt!
Nahka täynnä kaatuneiden sotilaiden aseita, naama täynnä arpia, -
ja yksi puuttuva silmä.
- Vedin miekkani esiin... - Ja hän iski yhden kerran, kunnes -
se puraisi. Isän jalka sujahti suoraan hirviön kurkusta alas.
- Tuo on lempikohtaukseni! - Mor'du:ta ei ole sen koommin nähty.
Ja se karjuu metsässä odottaessaan kostoa.
- Antaa tulla vain. Lopetan sen, mikä viimeksi jäi kesken. - Merida, -
- prinsessat eivät laita aseitaan pöydälle. - Äiti!
- Se on vain jouseni. - Mielestäni et tarvitsisi aseita ollenkaan.
Anna hänen olla. Prinsessa tai ei, taistelemaan oppiminen on elintärkeää.
Äiti, et ikinä arvaa, mitä tein tänään.
Kiipesin Kuningattaren Hampaalle ja join Tuliputouksesta.
Tuliputouksestako? Puhutaan, että vain muinaiset kuninkaat olivat -
tarpeeksi rohkeita juodakseen tulta.
- Mitä sinä teit, kultaseni? - En mitään, äiti.
- Taidat olla nälkäinen, eikö niin? - Äiti! - Saat kauheita vatsanväänteitä.
Fergus! Vilkaisehan tyttäresi lautasta.
- Mitä sitten? - Älä anna niiden nuolla...
Pojat, olette tuhmia! Älkää leikkikö haggiksella.
Miten voitte tietää onko se pahaa, jos ette maista sitä?
Se on vain lampaan vatsalaukkua. Herkullista.
- Ladyni. - Kiitos, Maudie.
Nämä ovat lordi Macintoshilta, MacGuffinilta sekä Dingwallilta.
He vastaavat.
Pysykää erossa ruuastani, ahneet rakit! Pureskelkaa tätä, kapiset piskit.
Fergus.
He kaikki hyväksyivät.
- Ketkä hyväksyivät mitä, äiti? - Pojat, voitte poistua.
- Mitä minä nyt tein? - Isäsi haluaisi keskustella kanssasi.
Fergus?
Merida.
Lordit ilmoittavat poikansa kosijoiksi kihlajaisiisi!
- Mitä? - Klaanit hyväksyivät jo.
- Isä! - Mitä? Minä... Sinä... Hän... Elinor?
Merida. En ymmärrä miksi reagoit tuolla tavoin.
Tänä vuonna, jokainen klaani tuo kosijan kilpailemaan kädestäsi.
Pitäisikö muka prinsessan tehdä mitä hänen käsketään.
Prinsessa ei korota ääntään.
Merida, tähän olet valmistautunut koko ikäsi.
Ei, sinä olet valmistanut minua tähän koko ikäni.
- En suostu siihen! Et voi pakottaa minua! - Merida!
Merida!
Pojat!
Äiti. Kosijat. Avioliitto.
Kauan aikaa sitten, oli muinainen kuningaskunta.
- Äiti! Muinainen kuningaskunta. - Kauan sitten unohdettu.
Sitä hallitsi viisas ja rehellinen kuningas, joka oli todella rakastettu.
Ja kun hänestä tuli vanha, hän jakoi valtakunnan neljälle pojalleen, -
jotta rauha maan päällä säilyisi.
Mutta vanhin prinssi halusi koko maan itselleen.
Hän seurasi omaa polkuaan ja valtakunta ajautui -
sotaan, kaaokseen ja tuhoon.
- Se oli hieno tarina. - Se ei ole vain tarina, Merida.
Legendat ovat opetuksia, totuuden sormuksia.
- Äiti. - Suosittelen, että hyväksyisit tämän tilanteesi.
- Klaanit ovat tuomassa kosijaehdokkaansa. - Se ei ole reilua.
Merida, se on avioliitto eikä maailmanloppu.
- Sinä mumiset. - Minä en mumise.
Kyllä muuten mumiset, tyttö. Silloin kun jokin vaivaa sinua.
Syytän siitä sinua. Hän on itsepäinen. Se on kokonaan sinun sukusi puolelta.
- Otan syyt niskoilleni. Se ei mennyt ihan hyvin. - En tiedä mitä tekisin.
- Puhu hänelle, rakkaani. - Puhunhan minä. Hän ei vain kuuntele.
Älä nyt. Kuvittele, että olen Merida. Puhu minulle. Mitä sanoisit?
- En pysty tähän. - Varmasti pystyt.
Siinä, siinä! Siinä on kuningattareni. Hyvä, aloitetaan.
En halua mennä naimisiin! Haluan pysyä sinkkuna ja antaa hiukseni hulmuta tuulessa -
ratsastaessani laakson läpi ja ampuessani nuolia auringonlaskuun.
Merida. Kaikki työ, kaikki aika jonka käytin valmistellakseni sinua, opettaen sinua, -
antaen kaiken mitä meillä oli, kysyn sinulta, -
- mitä odotat meidän tekevän? - Peruuta pitopalvelu! Tappaisiko se heidät?
Olet kuningatar, voit kertoa lordeille, että prinsessa ei ole valmis tällaiseen.
Itse asiassa, hän ei ehkä koskaan tule olemaan valmis, joten se siitä.
Hyvää päivänjatkoa. Odotamme sodanjulistustanne aamuun mennessä.
Ymmärrän kyllä, että tämä voi vaikuttaa epäreilulta.
Olin itsekin varauksellinen omissa kihlajaisissani.
Mutta emme voi paeta sitä, keitä olemme.
En halua elämäni olevan ohitse. Haluan vapauteni.
Mutta oletko valmis maksamaan hinnan, minkä vapautesi tulee maksamaan?
- En tee tätä satuttaakseni teitä. - Jos vain yrittäisit nähdä, mitä teen, -
- teen sitä rakkaudesta. - Mutta se on minun elämäni, se on...
- En vain ole valmis. - Luulen, että jos näkisit, jos vain voisit...
Luulen, että saan sinut ymmärtämään jos vain sinä...
- Kuuntelisit. - Kuuntelisit.
Vannon, Angus, että tämä ei toteudu.
Ei, jos saan vaikuttaa siihen.
MacGuffin!
Dingwall!
Macintosh!
Näytät todella kauniilta.
- En saa henkeä. - Ole hiljaa ja käänny ympäri.
En pysty liikkumaan. Se on liian tiukka.
Se on täydellinen.
- Merida... - Äiti.
Kunhan...
Vain muistat hymyillä.
- He tulevat. - Kaikki paikoilleen.
Näytän hyvältä, nainen. Anna minun olla.
Huomio! Sulhasehdokkaat saapuvat! Muut rivit...
Joten, täällä olemme, me neljä klaania...
Kokoontuneena...
- Kosijoiden esittelyyn. - Kosijoiden esittelyyn.
Macintosh-klaani.
Teidän korkeutenne, esittelen perilliseni ja miehen joka puolusti maatamme -
pohjoisen tunkeutujilta ja joka omalla miekallaan verisesti -
kukisti tuhat vihollista!
Tuhat vihollista!
MacGuffin-klaani.
Arvon korkeutenne, esittelen vanhimman poikani.
Hän upotti viikinkien aluksen -
ja paljain käsin kukisti kaksi tuhatta vihollista.
Dingwall-klaani.
Esittelen ainoan poikani, -
joka oli kymmenen tuhannen roomalaisen piirittämänä, -
ja hän upotti koko sotalaivaston aivan yksinään.
Yhdellä kädellä hän...
Yhdellä kädellä hän ohjasi laivaa -
ja toisella kädellään hän piteli mahtavaa miekkaansa ja upotti koko hyökkäävän laivaston.
- Valetta! - Mitä? Kuulin tuon.
Tule sanomaan se päin naamaa.
Vai oletteko peloissanne typerästi hymyilevät pellet, jotka pelkää hiuksiensa menevän sekaisin?
- Ainakin meillä on hiukset. - Sekä kaikki hampaat.
Jos hää ols hiuk likempän ni kyl voissi huitast hänt päin taullu.
Emmekä lymyile siltojen alla, senkin vanha kärttyinen peikko!
Vai haluat sinä nauraa? Wee Dingwall!
Tuo hän on! Tuolla tavalla se pitää...
Hyvä on. Lopettakaa!
Nyt kaikki on tehty.
Teillä kaikilla oli vuoronne. Näyttäkää hieman arvokkuutta.
Eikä enää tappelua!
En aloittanut, se oli tuo...
- Kuningattareni, olen pahoillani. - Tarkoitus ei ollut loukata.
Anteeksi, rakkani. Ei pitänyt, mutta... Kyllä rakkaani.
No niin, mihin jäimmekään.
Lakiemme mukaan oikeus perintöömme, -
on ainoastaan esikoisilla, joita johtajat voivat esittää voittajaksi.
- Esikoinen? - Ja näin kilpailla prinsessa DunBrochin kädestä.
Voittaakseen viehkeän neidon, heidän pitää todistaa arvonsa, -
voimainkoitoksessa tai asein peleissä.
On tavanomaista, että prinsessa itse määrittää haasteet.
Jousiammunta, jousiammunta.
Valitsen jousiammunnan.
Peli alkakoon!
Vetäkää!
Olen sanonut ettet saa...
On aika!
- Jousiampujat paikoilleen! - Niin, jousiampujat paikoilleen!
Ja löytäköön onnennuolenne maalitaulun.
No niin, antaa palaa!
Hän varmaan toivoi, että oltaisi heitetty tukkeja.
Tai kannateltu siltoja.
- Ei! - Osuit ainakin tauluun, poikani!
Tuo on houkuttelevaa.
- Sain sen! - Hyvät kädet.
Ja niin ihanan lainehtiva tukka.
- Fergus! - Mitä?
Voi, Wee poloista.
Älä viitsi. Ammu jo, poju!
Hyvin tehty.
Tässä silmät lepäävät! Kunnon poika!
Tuohan on aivan mahtavaa!
Arvaa, kuka tulee syömään?
- Fergus! - Toivottavasti ei haittaa, että nait Ding...
Olen Merida, DunBroch-klaanin vanhin jälkeläinen.
Ammun voittaakseni oman käteni!
Mitä sinä teet?
- Merida! - Kirottu mekko!
Merida! Lopeta!
Älä yritäkään ampua enää!
Merida! Minä kiellän sen!
Minulle alkaa jo riittää, tyttö!
- Sinä se halusit, että... - Nolostutit heidät! Ja minut!
- Noudatin sääntöjä! - Et tiedäkään, mitä teit!
- En välitä. - Miekat vedetään esiin, jos asiaa ei korjata.
- Kuuntele! - Olen kuningatar! Sinun pitää kuunnella!
Tämä on niin epäreilua!
- Epäreilua? - Et koskaan pidä minun puoliani.
Sinä tätä avioliittoa halusit!
Kysytkö koskaan, mitä minä haluan? Et!
Sanot vain mitä saa tai ei saa tehdä, -
että minusta tuntuisi samalta kuin sinusta. Minäpä en suostukaan siihen!
Nyt käyttäydyt kuin pikkulapsi.
- Ja sinä kuin peto! Se sinä olet! - Merida!
- Minusta ei koskaan tule tuollaista! - Ei, lopeta!
Kuolisin mieluummin, kuin olisin tuollainen!
Merida, olet prinsessa. Sinun pitäisi käyttäytyä sen mukaisesti!
Merida! Merida!
Voi Luoja!
Voi ei. Mitä minä tein?
Angus!
Tule, Angus!
Angus!
Miksi virvatulet johtivat minut tänne?
Katso ympärillesi. Jos pidät jostakin, saat sen.
Kaikki on puoleen hintaan.
- Kuka sinä olet? - Ihan tavallinen veistäjä.
- En ymmärrä. - Näetkö mitään, mistä pidät?
Ehkä jotain piristämään kylmää kammiota.
Mutta entä virvatulet? Ne johtivat...
Tämä on ainutlaatuinen! Saat erikoistarjouksen tästä harvinaisuudesta!
Luutasi! Se liikkui itsestään!
Hölynpölyä. Puuhun ei voi liittää taikaa.
Kyllä minä tiedän, olenhan no... Siis normaali veistäjä!
Puunveistäjä. Kiinnostaisiko tämä mestariteos?
Se on marjakuusta.
Painaakin monta kiloa! Hei, tuo ei ole viisasta.
- Tuijottaminen on epäkohteliasta! - Varis puhuu!
Osaan minä muutakin!
- Sinä olet noita! - Puunveistäjä!
Siksi tulet johdattivat tänne!
- Puunveistäjä! - Sinä muutat kohtaloni!
- Pelkkä veistäjä! - Katsohan, äitini...
Minä en ole noita! Tyytymättömiä asiakkaita on liikaa.
Jos et aio ostaa mitään, voit lähteä.
- Ei, tulet johdattivat minut tänne! - Minä en välitä!
Mene pois! Hus! Poistu! Tiehesi täältä!
- Ostan kaiken! - Mitä? Mitä sinä sanoit?
Kaikki veistokset.
Mitenköhän aiot maksaa niistä, kultaseni?
Tällä.
Ihastuttava, tosiaan.
Tästä riittää kuukausiksi!
Kaikki veistokset ja yhden taian.
Tiedätkö varmasti mitä teet?
Haluan taian, joka muuttaa äitini.
- Se muuttaa kohtaloni. - Sovittu!
Minne sinä menet?
- Tuonne. - Mitä sinä teet?
On hyvin tärkeää, ettei koskaan loihdi siellä missä veistää.
Viimeksi tein tämän prinssille.
- Häntä kelpasi katsella. - Hän halusi kymmenen miehen voimat.
Hän antoi tämän palkkioksi.
- Loitsu, joka muuttaisi hänen kohtalonsa. - Ja saiko hän sen mitä halusi?
Ohooi, kyllä. Pötkin pakoon eräällä erittäin viehättävällä mahonkisella juustolaudalla.
No niin, mitäs minä tarvitsen?
Tuo kelpaa.
Ja nyt, katsotaanpa.
Mitäs täältä löytyy?
- Kakku? - Etkö tahdo sitä?
Tahdon!
Jos annan sen äidilleni, -
oletko varma, että kohtaloni muuttuu?
Luota minuun. Se hoitaa kyllä homman, kultaseni.
Saat veistokset neljän yön kuluessa.
Mitähän minun piti sanoa siitä taiasta?
Sanoitko jotain taiasta?
- Merida! - Äiti! Minä...
- Olen ollut huolesta kipeä! - Oletko?
En tiennyt mihin olit mennyt tai milloin tulisit takaisin!
En tiennyt mitä ajatella! Voi, katso mekkoasi!
Angus heitti minua. Mutta ei minua sattunut!
No, nyt olet kotona. Joten se on loppu nyt.
- Oikeasti? - Olen rauhoitellut herroja toistaiseksi.
Isäsi tuolla "viihdyttää" heitä.
Tulehan maistamaan miekkaani sinä saastainen karhu, joka hotkaisit jalkani!
Metsästän sinut, sitten nyljen sinut ja ripustan pääsi tauluun!
Me molemmat tietysti tiedämme, että päätös täytyy silti tehdä.
- Mikä tämä on? - Rauhantarjous. Tein sen sinulle. Erikoista.
Teit tämän minulle?
- Mielenkiintoinen maku. - Miltä sinusta tuntuu?
- Mitäs tämä on? - Erilaiselta?
Hapan ja riistamainen...
Oletko muuttanut mieltäsi yhtään avioliitosta ja kaikesta sellaisesta?
Paljon parempi. Ja nyt, menisimmekö yläkertaan herrojen seuraan -
lopettamaan tämä meteli?
- Äiti? - Minua pyörryttää. Pääni pyörii kuin hyrrä!
- Äiti! - En voi kovinkaan hyvin.
Mitäs ajattelet avioliitosta nyt?
Merida! Vie minut nyt huoneeseeni.
Vasemmalle, hyvä, hyvä. Vielä pikkuisen vasemmalle, hyvä.
Tarpeeksi hyvä. Nyt siivotkaa itsenne pois sieltä pojat, en tahdo teidän pilaavan laukaustani.
- Arvon kuningatar! - Olemme odottaneet kärsivällisesti.
Herrani, en ole voimissani tällä hetkellä, -
mutta te saatte kyllä vastauksenne.
Pian. Nyt, suokaa anteeksi.
Elinor, katso! Se on Mor'du!
- Elinor! Kultaseni, oletko kunnossa? - Olen kunnossa. Jatka vain jalkasi kostamista!
Siinäs kuulitte, veikkoseni. Unelmoin täydellisestä tavasta tappaa tämä paholainen.
Huolehdit itsesi nyt vain kuntoon, äiti, kaikessa rauhassa.
Ja ehkä hetken kuluttua sinulla olisi jotain uutta sanottavaa avioliitosta?
Mitä siinä kakussa oli?
Kakussa? Äiti?
Joten kerron heille, että häät ovat peruttu.
Äiti?
Karhu!
Äiti? Sinä olet karhu!
Miksi karhu? Se viheliäinen noita antoi minulle viallisen loitsun!
Ei se ole minun vikani! En pyytänyt häntä muuttamaan sinua karhuksi.
Halusin vain, että hän muuttaa sinut.
Kuulitteko? Kaikki ei ole kohdallaan.
Ei ole mitään järkeä suuttua minulle. Noitaa tässä on syyttäminen.
Toljottava vanha harppu! Silmiä joka puolella.
Luoja. Tämä on uskomatonta!
Miten saan tämän korjattua?
Jokainen, seuratkaa minua! Ja olkaa silmä tarkkana!
Taas mennään. Jälleen yksi metsästys linnan halki.
Emme ole syöneet edes jälkiruokaa vielä.
- En ymmärtänyt mitään. - Äiti, et voi mennä sinne!
Äiti! Odota!
Mitä sinä teet? Isä!
Karhujen Kuningas? Jos hän näkee sinut, olet kuollut!
Taas yksi sinun viihdytyksistäsi. Milloin tämä loppuu.
Ja mitähän me nyt jahtaamme, herrani?
Parasta vain miellyttää häntä. Hän on kuitenkin kuningas.
Hän on nenineen, kuin ajokoira.
Äiti! Odota! Meidän pitää...
- Seuratkaa minua. - Seis!
Seis!
Olet karvan peitossa.
Et ole alasti. Ei se tarkoita sitä, ettei kukaan voisi nähdä sinua.
Nyt sen sitten teit.
Maudie! Rauhoitu nyt, hyvä ihminen. Mikä hätänä?
- Kakaise ulos, Maudie! - Karhu!
- Tiesin sen! - Kuuntelisit vain minua.
Emme voi mennä tätä reittiä. Sinut nähdään!
Pian! Tätä kautta.
Äiti?
Noita muutti äidin karhuksi. Olen siihen syytön.
Meidän on päästävä ulos linnasta. Tarvitsen apuanne.
Hyvä on. Saatte jälkiruokani kahden, kolmen viikon ajan.
No hyvä on. Vuodeksi.
Kuulitko tuon?
Siellä se on!
Siellä se menee!
Tule nyt, äiti!
- Pitäisikö meidän virittää ansa? - Tukkisit suusi!
Siellä se on!
Olen varma, että se meni tänne.
- Se kasvatti varmasti siivet. - Jättilintu vei sen pois.
- Lohikäärme, ehkäpä. - Karhu linnassa. Ei käy järkeen.
Ei se osaa aukoa ovia. Sillä on isot jättitassut.
Mennään sisälle. Se on lukossa.
- Dingvall tuli viimeisenä ylös. - Pönkitin sen auki kepillä.
- Mitä sinä näit, Maudie? - Sano nyt vain, Maudie.
Voi herran tähden, Maudie, voisitko hillitä itsesi?
Tule, äiti. Nopeasti.
He pärjäävät hienosti. Ettekö pärjääkin, pojat?
Äiti, meillä on kiire. Palaan pian.
Menkää ottamaan itse, mitä haluatte. Palkkiona.
Sillä tavalla.
Missä ne virvatulet ovat?
Tulkaa, virvatulet! Tulkaa esiin.
Johdattakaa minut noidan mökille.
Olen täällä!
Selvä. Älkää tulko esiin, kun äitini on näkemässä.
Seisoin tässä ja virvatuli ilmestyi tuohon.
Sitten kokonainen jono niitä johdatti minut metsään.
Ei kai?
Voi, äiti, tunnen tämän paikan.
Noidan mökki on täällä päin!
Tule! Kiirehdi!
Uskomatonta. Löysin sen.
Ei! Hän oli täällä.
Ei, oikeasti. Hän oli täällä.
Odotahan.
Ei. Ei, ei.
Tervetuloa Ovelaan Kaivertajaan, karhuaiheisten kaiverrusten ja uutuuksien tyyssijaan.
En juuri nyt ole tavoitettavissa, -
mutta jos haluatte tiedustella hääkakkujen koristehahmoja, -
sekoittakaa uutepullo numero yksi pataan.
Jos haluatte valikon gaelinkielisenä, uutepullo kaksi.
Jos olet se punatukkainen tyttö, uutepullo kolme.
Elävän pikku-ukon kanssa puhuminen...
Prinsessa, olen Paju-ukko-festivaaleilla Stonehamissa, -
enkä palaa ennen kevättä. On eräs pikku asia, jonka unohdin kertoa loitsusta.
Toisen auringonnousun myötä loitsustasi tulee pysyvä.
Ellet muista näitä seuraavia sanoja.
Kohtalo muuttuu, katso sisälle.
Korjaa sidos, jonka rikkoi ylpeydellä.
Kohtalo muuttuu, korjaa sidos. Mitä se tarkoittaa?
Vielä kerran. Kohtalo muuttuu, katso sisälle.
Korjaa sidos, jonka rikkoi ylpeydellä.
Siinä kaikki. Ja kiitos asioinnistanne Ovelassa Kaivertajassa.
Ei! Minne sinä menit?
- Tervetuloa Ovelaan Kaivertajaan. - Mitä?
Jospa siellä on jotain loitsusta, tai...
pikkupulloja. Tänään lähden Wickermaniin, kello...
Mukavaa päivänjatkoa.
Selvitämme sen huomenna.
Rohkea pikkuinen tyttöni, olen tässä.
Tulen aina olemaan tässä.
Hyvää huomenta?
Mitä tämän kaiken pitäisi olla?
Mitä?
Sori, en puhu karhua.
Löysit ne purolta, niinkö?
Ne ovat myrkkykoisonmarjoja.
Ne ovat myrkyllisiä.
Mistä hait tämän veden? Siinä on matoja!
Tule.
Aamiainen!
Odota. Sinun mielestäsi prinsessalla ei pitäisi olla aseita.
Ole hyvä. Ota!
Mistä tiedät, ettet pidä siitä, jos et halua kokeillakaan?
Mihin menet?
Äiti! Tule takaisin!
Äiti, oletko se sinä?
Äiti?
Muutuit. Aivan kuin olisit...
Siis, aivan kuin olisit karhu sisäpuolella.
Virvatuli. Äiti!
Lopeta! Äiti ei!
Äiti!
Voi hyvänen aika!
Äiti, tiedän, että olet peloissasi. Olet väsynyt, etkä ymmärrä.
Mutta meidän täytyy säilyttää malttimme.
Rauhoitu.
Kuuntele.
Ne näyttävät meille tien.
Äiti, katso!
Miksi virvatulet toivat meidät tänne?
Keitä he sitten olivatkin, he ovat menneet kauan, kauan sitten.
Ihan kunnossa, äiti.
Tämä on valtaistuinsali.
Luuletko, että tämä voisi olla se valtakunta siinä tarinassa, -
jota kerroit minulle? Siinä, missä oli prinsessa?
Yksi, kaksi, -
kolme, neljä!
Vanhin.
Halkaistu, kuten seinävaate.
Loitsu! Se on tapahtunut ennenkin.
Kymmenen miehen voima.
Kohtaloa muutettu.
Muutti hänen kohtaloansa.
Voi ei. Prinssistä tuli...
Mor'du!
Äiti, meidän täytyy päästä takaisin linnaan!
Jos emme kiirehdi, sinusta tulee samanlainen kuin Mor'dusta!
Karhu, oikea karhu. Ikuisesti!
Korjaa ylpeyden repimä sidos.
Noita antoi meille vastauksen. Seinävaate!
Äiti! Onko sinulla parempi idea?
Se kelpaa.
Ei enää puheita, ei enää traditioita, selvitämme tämän nyt!
Sinä olet kuningas! Sinä päätät, kuka pojistamme nai tyttäresi.
Kukaan pojistanne ei ole sopiva naimaan tytärtäni!
Silloin liittomme on päättynyt! Tämä tarkoittaa sotaa!
He murhaavat toisensa! Sinun täytyy pysäyttää heidät, ennen kuin on -
liian myöhäistä.
Tiedän! Mutta miten saamme sinut tuonne ja ylös seinävaatteen luo -
heidän kiehuessa noin?
- Mitä teet, tyttö? - Kaikki hyvin, isä.
Minulla on...
Tuota, katsokaas, minulla...
Minulla on ollut neuvottelu kuningattaren kanssa.
- Onko näin? - Kyllä on. - No, missä hän on sitten?
- Hän... - Mistä tiedämme, ettei tämä ole jokin temppu?
- En koskaan... - Tämä on erittäin sääntöjen vastaista!
- Missä kuningatar on? - Emme suvaitse enää tällaista hevonpaskaa!
- Niin juuri. Haluamme nähdä hänet. - Turvat tukkoon!
Tuota, minä...
Olipa kerran, muinainen kuningaskunta.
- Mitä tämä oikein on? - Se kuningaskunta ajautui sotaan.
Ja kaaokseen, ja tuhoon.
Olemme kaikki kuulleet tuon tarinan kadonneesta kuningaskunnasta.
Niin, mutta se on totta. Tiedän nyt, miten yksi itsekäs teko voi muuttaa kuningaskunnan kohtalon.
- Se on pelkkä legenda. - Legendat ovat opettavaisia. Niistä kaikuu totuus.
Kuningaskuntamme on nuori. Tarinamme eivät ole vielä legendoja.
Mutta ne ovat vahvistaneet siteemme.
Klaanimme olivat joskus vihollisia.
Mutta kun valloittajat uhkasivat meitä mereltä, -
liityitte yhteen puolustaaksenne maatamme.
Taistelitte toistenne vuoksi. Riskeerasitte kaiken toistenne takia.
Lordi MacGuffin. Isäni pelasti henkenne pysäyttämällä nuolen mennessänne Dingwalin avuksi.
Totta, enkä ikinä unohda sitä.
Ja lordi Macintosh. Pelastitte isäni pysäyttäessänne hyökkäyksen.
Tiedämme kaikki myös miten lordi Dingwall mursi vihollislinjat...
- Mahtavalla keihään heitollaan! - Tähtäsin sinuun, senkin tomppeli.
Kuningaskuntamme tarina on voimakas.
Isäni kokosi joukkonne ja teitte hänestä kuninkaanne.
Se oli urheuteen ja ystävyyteen perustunut liittouma. Ja se elää edelleen.
Mutta olen ollut itsekäs. Olen repinyt suuren aukon kuningaskuntaamme.
Olen ainoa ketä siitä voi syyttää.
Tiedän nyt että minun pitää korjata virheeni ja siteemme.
Joten meidän pitää keskustella kihlauksestani.
Olen päättänyt tehdä sen mikä on oikein.
ja...
Rikkoa perinteitä.
Äitini, kuningatar -
tuntee sydämessään, -
että minun... Että meidän -
pitää olla vapaita kirjoittamaan oma tarinamme.
Seurata sydämiämme.
Ja löytää rakkaus aikanamme.
Tuo on kaunista.
Kuningatar ja minä jätämme päätöksen teille lordeille.
Antakaa nuoriemme itse päättää ketä rakastavat?
Koska olet selvästi jo tehnyt valintasi -
niin haluan sanoa yhden asian. Tämä on...
Mahtava idea! Saamme itse päättää kohtalostamme.
- Mitä? - Niin, miksemme saisi itse valita? - Mutta hän on prinsessa.
Minä en häntä valinnut, se oli sinun ideasi.
Entä sinä? Oletko samaa mieltä?
Se on tosi kliffa idis. Passaahan tuo.
Selvä sitten. Pojat saavat yrittää voittaa hänen sydämensä -
ennen kuin voittavat hänen kätensä.
- Jos he pystyvät. - Minusta meillä Dingwalleilla on hyvät mahdollisuudet.
Hyvä on, kerrankin olemme samaa mieltä. Olihan se sentään minun ideani.
Olet kuin äitisi. Senkin pirulainen.
Kellariin jokaiikka! Korkataan kuninkaan yksityinen jemma.
Tuo pienet lasit.
Seinävaate!
Korjaa side.
Korjaa side. Paikkaa se.
Tämä korjaa sen. Tarvitsemme vain neulan ja kangasta.
Äiti? Ei nyt! Ole kiltti, ei nyt.
Äiti?
Keitämme pääsi, ja teemme nallemuhennosta.
Elinor muru, et ikinä arvaa kuka ratkaisi kosija-pulmamme?
Elinor!
Tämä ei voi olla totta! Vastaa minulle! Elinor!
Merida! Mitä helv...
- Isä! Ei, asia ei ole niin kuin luulet! - Merida, peräänny!
Ei!
Isä älä satuta sitä!
Merida, ei!
Ei!
Äiti!
Kaikki on hyvin, ei mitään hätää. Se on vain pieni naarmu.
- Äiti! - Herrani! - Fergus!
- Karhu! - Isä.
Laske tähtesi, tyttönen. Se melkein nappasi sinut. Oletko kunnossa?
Se on vaimosi, Elinor!
- Puheissasi ei ole mitään järkeä! - Se on totuus! Noita antoi minulle loitsun.
- Se ei ole Mor'du! - Mor'du tai ei, kostan äitisi puolesta, mutta sinua en vaaranna.
Ei, isä! Kuuntele minua!
Kuuntele, et voi! Se on vaimosi, Elinor!
Maudie, ota tämä. Äläkä päästä häntä ulos.
- Entä se karhu? - Pysy siellä vain!
Tulkaa jo, senkin kömpelykset.
Äiti! Ei! Äiti!
Maudie. Tarvitsen sinua. Nyt.
Voi ei. Maudie.
Ottakaa avain.
Maudie!
Neula ja lankaa.
- Siellä se menee. - Neula ja lankaa. Siinä!
Yksi, kaksi...
- Tasaisesti, Hamish! - Siellä se menee.
Takaisin. Napatkaa se!
Angus!
Ei! Hubert, Harris, auttakaa Hamishia!
Auttakaa minua.
Perääntykää! Se on äitini.
- Oletko seonnut, tyttö? - Äiti, oletko kunnossa?
Merida!
En anna sinun tappaa äitiäni!
- Pojat. - Pojat?
- Mor'du! - Tappakaa se!
Senkin lurjus!
Anna tulla. Hoidan sinut paljain käsin!
Äiti!
Toinen auringonnousu!
Voi ei.
En ymmärrä.
Äiti. Olen pahoillani.
Kaikki on minun syytä.
Aiheutin tämän sinulle! Meille!
Olet aina tukenut minua.
Et koskaan luovuttanut.
Haluan sinut takaisin.
Haluan sinut takaisin, äiti!
Rakastan sinua.
Äiti! Olet oma itsesi.
Muutuit.
Molemmat olemme muuttuneet.
Elinor!
Elinor.
- Voi hyvänen aika. - Olet taas oma itsesi!
Äiti...
Kulta? Olen alasti. Yhtä alasti kuin pikkuinen vauva.
Älä tuijota, tee jotain!
Mitä helv... Silmät kiinni, äijät.
Vähän kunnioitusta!
Näitä minä sanoisin alastomiksi lapsiksi!
Merida, Elinor, vauhtia! Olemme lähdössä.
Äiti, vauhtia!
Hyvästi! Kaikkea hyvää! Olkoon tuulet suotuisia
Miten...
On niitä jotka sanovat, että kohtalo ei ole meidän käsissämme.
Että kohtalo ei ole meidän oma.
Minä tiedän paremmin.
Kohtalomme asuu meissä.
Sinun täytyy vain olla tarpeeksi rohkea nähdäksesi sen.
Hae lisää rohkeutta